Mami! Mami!
Megan, nu poți să zbori, puiule!
O, mami!
Dl. Edick.
Ce faci aici?
Trebuie să vorbim, Janet.
N-am putea să vorbim altă dată? Aș prefera ca fiica mea...
Nu mi-ai răspuns la apeluri. De aceea am venit să te văd.
Mami!
- Megan! - Știu! Nu pot să zbor!
Cum se face că mă puteți găsi în mijlocul orașului San Francisco...
și, totuși, nu-mi puteți găsi soțul?
Soțul tău nu dorește să fie găsit. Ți-am spus asta.
Asta ne costă timp și bani... Bani pe care ni-i datorezi.
Da, ți-am spus că ți-am dat tot ce am avut.
Așa că, găsiți-mi soțul și eu voi avea grijă să vă primiți banii, comisionul, tot.
Nu merge așa, Janet.
Poate că nu merge așa pentru că soțul meu deja vă plătește.
- Nici măcar nu știu unde e... - Spune-i soțului meu că, dacă continuă,
dacă mă face să îl caut în continuare, îl voi da pe mâna recuperatorilor.
- Înțelegi? - O, da!
Megan?
Megan!
Megan, răspunde-mi!
Hei!
Unde e fata mea?
Mami? Mami?
Mami?
Mamă?
PERSONS UNKNOWN - sezonul 1, ep. 1
=ROSub-VTeamEN=
=ROVEN-SubTeam=
Mami?
Megan.
Megan!
Megan?
Hei?
Răspunde-ți-mi, vă rog!
Vă rog!
Vreau doar să îmi văd fetița!
Vă rog?
Vă rog!
Spuneți-mi dacă îi este bine.
Fără cuie.
Aah.
Ce vreți de la mine?
Ajutor!
Cineva să mă ajute!
Vă rog!
Hei!
Mă auzi? Hei!
Ascultă, știu că ești acolo! Zi ceva!
- A! Înapoi! - E-n regulă...
Înapoi!
- Liniștește-te! - Afară!
Calmează-te odată!
Bine? Nu-ți fac niciun rău!
Sunt aici să te ajut.
- Cine ești? - Numele meu e Joe. Bine?
- E bine. Nu sunt unul dintre ei. - Care ei? Unde suntem?
Nu știu. M-am trezit acum cinci minute.
- Cum ai ieșit din cameră? - E o cheie... în biblie.
- Ce? - Tu n-ai o cheie?
Calmează-te!
Știi de ce ești aici?
De ce ar face asta cineva?
- Datorez unora niște bani. - Câți bani?
Vreo 1100 de dolari.
Pare un efort îngrozitor de mare pentru asta. Altcuiva?
- Ei? - Soțul meu.
Ce-ar vrea soțul tău de la mine?
- Ei bine, unde suntem? - Nu știu!
Am fost la o ușă depărtare. Care-i ultimul lucru pe care ți-l amintești?
- Eram în parc... - Unde?
- San Francisco. - Eu eram în New York.
Uite! Sângerezi! Lasă-mă să-ți văd mâna.
Nu-ți fac niciun rău, bine? Calmează-te!
Acum soarbe... soarbe rana.
- Cred că am auzit și alți oameni. - Da, și eu. Și vom merge să-i găsim.
- Te duci? - Da. Care-i problema?
Dacă sunt ei? Dacă sunt cei care ne-au luat?
Și dacă sunt? Îi putem lăsa acolo.
Desigur, putem să te las și pe tine.
Hei?
Hei? Mă auziți?
Careva?
Zi ceva!
Ce-i locul ăsta?
Mă aude cineva?
Pentru Dumnezeu! Lăsați-mă să ies!
Hei, ascultă-mă!
Bine? În dulap, e o biblie. În biblie e o cheie.
Caută o biblie în sertarul de lângă pat.
- Bună! - Bună!
- Charlie Morse, Capitol Investments. - Eu sunt Joe.
- Zi ce crezi, Joe. Zi-mi că s-a terminat. - Nu s-a terminat.
- Dacă vor bani, îi am. - Încă încerc să mă prind cine sunt "ei".
Îmi dai o mână de ajutor?
Am ratat apelul de trezire?
Ușor! Ia-o mai ușor, soldat! Suntem de partea ta!
- Și tu ești ostatic? - Da.
Cu toții suntem ostatici.
Bine...
Nu credeam c-am băut atât de mult.
Ești bine?
Standardele mele au început să scadă cu adevărat.
Hei, știi unde ești? Știi ce se-ntâmplă?
Cred că trebuie să ajung la un telefon.
Haide!
Nu înțeleg: unde dracu' sunt cei care ne-au luat?
Nu voi sta aici ca să aflu.
E sigilată magnetic. Nu vei reuși să o deschizi.
Nimic... nu merge.
De ce nu vin ei după noi? Nu înțeleg! Ce fel de răpire mai e și asta?
Acest tip de comportament este contagios, domnule!
Trebuie să fii gata de luptă.
Regret!
Doar că... soția mea...
Are probleme psihice. Se va pierde fără mine.
Dacă nu sunt acolo să am grijă de ea...
Nici nu vreau să mă gândesc ce s-ar putea întâmpla.
Hei, detector de fum.
Magneții ăia ar trebui să se închidă dacă se declanșează alarma.
Ce vrei să zici?
Zic că, dacă facem un foc aici, ar trebui să putem ieși.
Dar, dacă ușile nu se vor deschide, atunci suntem blocați înăuntru.
Eu nu zic să dăm foc clădirii.
Dacă am ține o flacără acolo sus lângă senzor, ar trebui să meargă.
Sigur. Nicio problemă.
Are cineva chibrituri?
Uite! Rupe în bucăți cât poți de mici. Adică așchii.
E ridicol.
Registrul San Francisco.
Când zic titlu, mă aștept la titlu!
Vreau ceva care să sară și apuce cititorul de gât.
Nu-i bun. Pune-l pe Sam să-l rescrie.
Renbe, mor de curiozitate! Haide, chestia cu prostituata travestită.
- Cine e? Spune-mi! - Îmi mai trebuie o confirmare.
- E cine cred eu că e? - Chiar mai bine: Vezi asta?
- Ce este? - E raportul poliției.
Persoană dispărută ieri din parcul de joacă al copiilor.
Hoțul de copii cu greu ar putea fi treaba noastră.
Mama e cea care a fost luată. Nu s-a atins de copilul ei.
Mama abandonează copilul... Din nou, îți spun...
Nu... mamă singură... mamă grijulie...
Lucrează la o grădiniță. Pare genul care...
Ei bine, dacă s-a-ntâmplat, s-a-ntâmplat în San Francisco,
iar dacă nu s-a-ntâmplat aici, nu s-a întâmplat.
- Am înregistrare video. - O, sigur că ai înregistrarea video.
Nu mai fi așa sigură, Kat. Polițiștii nu mai dau drumul la dovezi ca înainte...
O cameră de securitate a prins toată chestia.
Rețelele nu vor primi asta în următoarele câteva ore.
Vag...
Nu vag... Tentant!
- A căutat-o cineva? - Nu, doar copilul.
5 ani... tatăl plecat... bunica din partea mamei, dar...
- Te uiți la mine. - Mă uit la tine.
Această mamă dispărută își va găsi sfârșitul într-o pungă de gunoi, Mark.
Știi asta.
Îmi dai, mai întâi, travestitul. Apoi te poți ocupa de mama dispărută.
La naiba, nu văd nimic.
Gândiți-vă cu toții. Care-i ultimul lucru pe care vi-l amintiți.
Încerc să-mi amintesc ceva. M-am dus...
M-am dus să mă culc aseară, ca-n fiecare noapte, și m-am trezit aici.
Cine-ar face asta?
Cât câștigi?
- Câștig? În dolari? - Da.
Sunt avocat. Eu... reprezint sindicatul profesorilor în problemele crizei.
Câștig 38.000 de dolari pe an. Am 11.000 de dolari într-un fond de pensie.
- Soldat? - Trupele nu plătesc mult, domnule.
Dar tu?
Eu nu valorez nimic pentru nimeni, în afară de mine însumi.
Poate da, poate nu. Ce faci? De ce crezi c-ar vrea să pună mâna pe tine?
Aș prefera să nu spun.
Ce...
Răspunde la întrebare: Cine ești? Cu ce te ocupi?
Hei, fără să jignesc, dar nu știu cine sunteți.
Stăm cu toții aici întrebându-ne cine-i omul negru.
De unde știi că omul negru nu-i chiar aici?
Are dreptate! Oricare dintre noi ar putea fi unul dintre ei.
Dar Joe e singurul despre care nu știu nimic.
Ei, haide... Oricine valorează ceva pentru cineva.
Ce te face să fii atât de sigur că are legătură cu banii?
Vreau să zic, eu n-am bani, n-am familie. Nu valorez nimic pentru nimeni.
- Asigurare de viață, poate? - Niciuna.
Atunci ce? Gândiți-vă!
Există un singur motiv pentru care cineva poate fi răpit, din câte știu eu.
Nu toți sunt răpiți pentru bani. Corect, sergent?
- Domnule! Da, domnule! - O, Dumnezeule!
Vrei să spui că cineva ne va tăia capul?
E greu să-l tai dacă te miști continuu.
Haide, haide!
Chiar acolo!
Cineva să apuce masa aia de acolo.
Uite!
Haide!
Uite! Vine cineva!
Mișcați-vă! Mișcați-vă!
Vii?
Ce dracu'?
Un hotel.
Hei?
Mâncare chinezească?
Biroul șerifului.
Ei bine, cineva a fost pe aici.
Hei?
Defect.
Hei?
Toate defecte.
Nu înțeleg. Un birou de șerif fără șerif?
- Mă-ntreb cine ne urmărește. - Mi-aș dori să vină la noi.
Asta-i aproape mai rău.
Băieți, mai bine plecăm. Mai avem doar câteva ore până se întunecă.
- Vrei să zici să plecăm pe jos? - Da. Până-ncearcă cineva să ne oprească.
Ă, acela-i un rastel?
Nu mișcă nimeni!
- Deci... ce urmează? - Ce?
- Ce vrei să facem? - La pământ, bine?
- Acum! - Las-o ușor!
- Taci! - Las-o mai ușor, în regulă?
- Faceți ce zice! - Jos! Tu! La pământ!
Bine, care dintre voi e șeful?
- Noi credeam... - Ce?
Nu ești tu șeful?
- Deci, nu sunteți dintre "ei", nu? - Adică, tu nu ești unul dintre "ei"?
Doamnă, eu nu știu cine sunt "ei", bine?
- Hei, ascultă. Suntem răpiți, ca și tine. - N-am de unde să știu asta.
La pământ, bine?
- Bine, liniștește-te! - Jos!
Uite, n-am să mai zic iar.
Dacă vrei să mă împuști... fă-o!
N-am nimic de pierdut.
Uite! N-am să-ți mai spun o dată. În regulă?
Pentru ultima dată! La pământ!
Ia arma!
Ține-l! Nu-i da drumul! Nu-i da drumul!
Bine... e-n regulă!
E... e-n regulă! Dă-mi drumul! Da-mi drumul!
O să te tot strâng până când ne dai niște răspunsuri.
Care-i numele tău?
- Sunt Bill Blackham. Vând mașini. - Bine, ridică-te!
- Ridică-te! - O, Doamne!
- Unde suntem? Cum plecăm de aici? - Nu știu!
Ultimul lucru pe care mi-l amintesc, eram tras pe dreapta de către poliție.
Girofaruri... Oricum, m-am trezit în acel hotel de acolo!
Tu ești acela. Te-am auzit pășind prin dreptul camerei mele.
- O, tu erai cea care țipa după ajutor? - Adică, ai lăsat-o așa, acolo?
Hei, uite, fără resentimente.
Charlie! Charlie! De ajuns!
Haide, de ajuns! Lasă-l!
- Ce ne facem cu tipul ăsta? - Chiar contează?
- Ar putea fi unul dintre ei. - Bine.
N-aveți decât să stați pe aici, încercând să vă dați seama cine-i fiecare...
dar eu plec de aici! Cine-i cu mine?
- Eu! - Altcineva?
Îmi cer scuze, domnule. Nu știm ce-i acolo, afară.
Și ce, stăm aici, pur și simplu?
Tot ce vreau să spun e să exersăm prudența. Așteptăm să se întunece.
Eu voi lua arma și voi pleca în cercetare.
Presupunând că vei fi prins acolo în întuneric?
- Sunt gata să îmi asum riscul. - Păi, asta-i treaba ta, nu?
Dar, atunci, vei fi mort acolo cu singura armă pe care o avem.
- Dacă așa crezi tu... - Ascultă, nu aștept întunericul.
Plec acasă chiar acum. Poți să stai aici să ai grijă de ceilalți.
- Cine-a pus recrutul șef? - Tu!
Dacă nu mă-ntorc până mâine, fă cercetarea. Mă întorc, cu ajutoare.
Nu, nu, nu, nu, nu! Te rog, nu pleca!
Nu pleca! Nu pleca! Nu pleca!
- Trebuie! Fiica mea... ea... - Poate Moira are dreptate.
Presupunând că ți se întâmplă ceva acolo. Atunci?
- Nu pleca! Nu pleca! Nu pleca! - Plec! Trebuie să plec!
- Ai fost în armată, Joe? - Eu? Glumești?
De unde ți-a venit asemenea idee?
Chestii care le spui... chestii pe care pari să le cunoști...
Cum ar fi felul în care i-ai făcut semne soldatului acela.
Am învățat o grămadă de chestii nostime în domeniul meu...
Ce domeniu e acela?
- Care numele tău? - Janet.
Janet știi că fiicei tale îi e probabil cât se poate de bine.
Fiica mea are 5 ani, în regulă? Are alergii și e are o dietă specială.
Da, iar dacă se întâmplă ceva cu tine acolo...
Nu e în siguranță, bine? Deci, trebuie să ajung acasă.
Bine, bine... dar, dacă se întâmplă ceva cu tine, ai o familie, corect?
- Cineva care să aibă grijă de... - Dar tu, Joe?
Vreau să zic, viața ta chiar nu pare să să stea pe loc. Cine te-așteaptă acasă?
- Nimeni. - Niciunul?
Corect.
Fără prieteni, fără familie, fără prietenă?
Nimic care ar putea aștepta.
Joe?
Joe, mă auzi?
Ce s-a întâmplat?
- Stai aici, stai aici! - Unde te duci?
- Domnule! Nu! - Haide! Haide!
- Așteaptă! Stai o clipă! - Nu poți să-i lași să zacă acolo!
Nimeni nu e lăsat în urmă, dar e o metodă să facem asta.
Ai încredere în mine! Cu asta mă ocup!
Bine! Bine!
Au fost împușcați? Crezi că au fost împușcați?
N-am auzit nimic. Nu văd sânge deloc.
- Ar fi o grămadă de sânge. - Hei, lasă-mă să vin cu tine.
Tu mă supraveghezi. Doar eu!
Dacă sunt lovit, trebuie să-ți dai seama de unde a venit.
Bine!
McNair!
- Charlie, haide. - La naiba!
Asta, evident, nu merge. Haide! Să mergem!
- Trebuie să ne întoarcem. Hai! - Ar putea fi împușcați!
Intră aici! Intră aici!
Vă amintiți când v-ați văzut fiica ultima dată?
Nu de ceva vreme. Am fost amândouă foarte ocupate.
Ea avea grădinița, iar eu aveam...
Ca să fiu absolut sinceră... eu nu vorbesc cu fiica mea.
Asta ar fi de spus, nu vorbește cu mine.
Până de curând, am fost complet exclusă din viața ei.
Nici măcar nu l-am cunoscut pe soțul ei.
Considera că Megan ar trebui să-și cunoască bunica, chiar dacă...
Nu a considerat niciodată că am fost un bun părinte.
Cuvântul folosit de către ea a fost "abuzivă". Dar n-am lovit-o niciodată.
Doar o dată. Am lovit-o cu o perie până s-a rupt.
Fiica mea și cu mine am fost... suntem amândouă foarte încăpă...
- Buni! - Da?
Am găsit asta în camera ta. E a ta?
- Nu. Nu, nu e a mea. - Atunci a cui este?
Păi... a fost a mea, dar acum este a ta, îngerașule.
Mulțumesc, buni!
Abia aștept să vină mami acasă să pot i-o arăt.
Da, sunt sigură că va fi încântată. Acum, du-o pe Dolly sus și joacă-te.
Trebuie să vorbesc, încă, cu Dl. Renbe. Du-te! Du-te!
Dacă există un aspect pozitiv în asta, e faptul că mi s-a acordat o a doua șansă.
O șansă să fiu părintele care se presupune că n-am fost niciodată.
Ei bine, e, într-adevăr, o binecuvântare.
Mulțumesc foarte mult pentru timpul acordat, doamnă.
Și nu vă faceți griji pentru fiica dvs. Sunt sigur că va apărea în curând.
O, sunt destul de sigură că totul se va termina cu bine.
Magazinul general e gol.
- Dar ei? - Zac întinși acolo.
Hei! Ce fa... Ești tâmpit? Ar putea fi "ei".
Ar putea fi poliția. Ar putea fi cineva în trecere.
Da, singurul "cineva" vreodată.
Trebuie să fie o glumă.
O, Dumnezeule!
Ridicați mâinile sus!
Bine! Bine!
Bine! Mulțumim! Bine!
Vorbiți engleza?
Hei, hei! Unde vă duceți?
- Ce s-a întâmplat? - Nu... nu știu...
Am clipit și m-am trezit în dubă.
A fost ca și cum...
Ai luat vreodată analgezice?
- De unde dracu' au venit ăștia? - Nu știu! Au intrat acolo.
- Ridică-te! Dezbracă-te! - Ce?
Fă ce ți-am spus! M-ai auzit. Până la chiloți! Haide!
- Scu... scuze? - M-ai auzit. Fă ce ți-am spus!
Dacă-ai fost drogat, trebuie să fie urme.
Bine, pantalonii jos!
Hei, Moira! De... de ce nu vă luați o cameră, tu și Joe?
Da. Uită-te la asta!
- Ce dracu' e asta? - Doare?
A, mă încearcă puțin, da.
Janet, McNair, haideți! Pantalonii jos!
Pune-ți hainele pe tine, la loc.
Ce faci?
Da. Iată!
Da.
- Bine! Toată lumea, pantalonii jos! - Bine!
- Am una! - Da!
Bine, privirea înainte, perversule.
Ce? Ce este?
Da.
- Cu toții avem câte una. - Ce sunt astea?
- Ce este? - Dacă am dreptate, sunt implanturi.
Implanturi biometrice. Se folosesc pentru administrarea medicamentelor
în tratamente de lungă durată și pot fi comandate de la distanță.
O, asta-i minunat!
Bănuiesc că transportăm cu toții câte o încărcătură de tranchilizant.
Depășești un anumit punct acolo și declașezi implantul.
- Știi multe despre chestiile astea. - Medicamentele sunt viața mea.
- Le poți scoate? - Par destul de adânc infipte...
Chiar dacă am avea uneltele să vă pot opera și apoi coase la loc...
Hei!
A, intrați! Vă rog!
- Ce? - Vă rog! Intrați! Vă rog!
Mâncați! Stați, mâncați! Vă rog!
Veniți! Vă rog! Mâncați!
Veniți, veniți, veniți, veniți, vă rog!
Veniți, vă rog, vă rog!
Veniți! Mâncați! Vă rog!
Vă rog, stați!
Mâncați! Vă rog! Vă rog!
Veniți, veniți, vă rog! Mâncare bună, bună!
Vă rog! Vă rog! Veniți!
Nu, nu vrem să ne așezăm și nu vrem să mâncăm.
Vrem niște răspunsuri și le vrem acum!
Bine, du-ne la șeful tău, Hop Sing! Imediat!
Vă rog! Mâncare pentru voi, aici!
Vă rog! Noi venim, noi facem mâncare.
Noi nu responsabili.
Mâinile sus! Imediat!
Noi facem mâncare! Noi nu responsabili.
- Ce faci? - Obțin niște răspunsuri!
Noi nu responsabili. Vă rog!
Noi doar facem mâncare! Doar mâncare! Noi nu responsabili.
- Vă rog! - Gura!
Vă rog!
- Asta n-o să meargă! - Noi doar facem mâncare!
Noi nu responsabili. Vă rog! Doar mâncare!
- Haide! Evident, el nu știe nimic. - Da? Păi, o să ne lămurim, nu-i așa?
Vă rog! Vă rog!
Noi doar facem mâncare! Doar mâncare! Vă rog!
O, Doamne! Haide!
- Trebuie să facem ceva! - De acord, dar nu asta.
- Păi, ce atunci? - Nu știu!
- Dar nu asta. - De ajuns, Joe are dreptate.
Vă rog! Vă rog!
Vă rog!
Vă rog! Vă rog stați!
Noi, ăăă... Noi aducem mâncare.
Vă rog!
Mănâncă cineva asta?
Cum te simți?
E cea mai bună mâncare chinezească pe care am mâncat-o vreodată.
Aș putea mânca asta în fiecare zi.
- Rezistă, Janet! Te vom duce înapoi. - Și dacă au luat-o?
Dacă fata mea e într-un loc ca ăsta?
- Nu te gândi așa! - Tu nu înțelegi.
Sper că au luat-o. Așa, măcar, aș ști că e în siguranță.
Mulțumesc.
Ar trebui să lași soarta să decidă.
"Soția ta te așteaptă."
- Asta spune al meu. - Lasă-mă să văd.
Mai e cineva aici...
"Judecata ta e un pic întunecată în acest moment."
"Vei câștiga curând un premiu mare sau o recompensă."
"Ajutându-i pe alții, te ajuți pe tine însuți."
Al meu e în chineză.
Moira?
Al meu e doar numere.
Asta-i ciudat!
- Janet? - Ce?
Ce spune al tău?
Spune doar...
"Să ai drumul bătătorit."
O plăcintă cu răvaș irlandez?
Mai e cineva aici căsătorit?
Haide! Ea a învârtit chestia aia. Nu poți să crezi că era special pentru tine.
E un răvaș, Charlie. Nu te omorâ pentru asta.
V-a plăcut masa?
- Cine dracu' ești tu? - Sunt directorul de noapte.
- Ce faci aici? - Co... conduc hotelul... noaptea.
Arma aceea e încărcată?
- De când lucrezi aici? - Am început noaptea trecută.
Atunci ai văzut cine ne-a adus aici.
Îmi cer iertare, doamnă, dar erați deja cazați când am început eu.
A, uite! Registrul de ieri!
- Zice că ne-am cazat la 6:00 p.m. - Corect, doamnă.
Mă scuzați, domnule. Pot să văd cuțitul dvs. o clipă?
Minunat! Ține!
Acum, ascultă! Am avut toți o zi foarte lungă, foarte ciudată...
Și cred că vorbesc în numele tuturor când spun că nu ne reține nimic...
să-ți scoatem ochii dacă nu primim niște răspunsuri.
Ei bine, sunt la dispoziția dvs. domnule.
- Ce ați dori să... - Unde suntem?
Mă tem că nu știu.
- Ăsta nu e un răspuns. - Bine, Charlie. De unde ai venit?
Din apartamentul meu. În spatele hotelului.
Cred că vroia să zică, înainte de asta.
Un om m-a sunat să-mi spună că am primit serviciul, începând cu a doua zi.
M-am dus să mă culc și m-am trezit aici.
Și nu ți s-a părut deloc amuzant?
Sunt deja obișnuit cu asta.
"Ucide-ți vecinul și ești liberă să pleci."
=ROSub-VTeamEN= =subtitrari-team.ro=
=ROVEN-SubTeam= rov_en@yahoo.com